Ja, jeg arbejdede i en barbersalon.
Men jeg anså ikke mig selv for at være barber.
Jeg giftede mig til det for at være helt præcis.
Det var ikke min salon. Som man siger, arbejder jeg her bare.
Stedet var 60 kvadratmeter stort med tre stole-
- eller stationer, som vi kalder dem, selvom vi kun er to ansatte.
Men min pointe er, -
- at købmændene og jægerne kom hertil efter skind og guld ...
Frank Raffo, min svoger, var førstebarber.
Og han talte fanden et øre af.
Hvis man er 11-12 år gammel, er Frank måske interessant.
Men mig gik han på nerverne.
Ikke at jeg brokkede mig. Han var som sagt førstebarber.
Franks far, August, der blev kaldt Guzzi, -
- klippede hår i 35 år, -
- indtil hans hjerte gav op midt i en flattop.
Han efterlod Frank salonen.
Og det var alt rigeligt for Frank. At klippe hår og sludre.
Selv siger jeg ikke ret meget.
Jeg klipper bare hår.
Russerne har sprængt en atombombe, og vi kan intet gøre ved det.
Der kan man bare se.
At være barber er lidt ligesom at være bartender.
Det er let nok, når man har lært det grundlæggende.
Børnene fik en butch, en heine, en flattop, en ivy, -
- en crew, en vanguard, en junior contour -
- og en sjælden gang en executive contour.
Jeg boede i en lille bungalow på Napa Street.
Det var et udmærket hus.
Der var frostboks, gaskomfur og en affaldskværn i vasken.
Man kan sige, jeg havde det som blommen i et æg.
Og så var der én ting til.
Doris var bogholder i et mindre varehus på Main Street.
Doris kunne godt lide bogføring.
Hun kunne lide at have styr på ting.
Og så fik hun 10% rabat på alt.
Nylonstrømper, makeup og parfume.
Doris og jeg gik i kirke en gang om ugen.
Som regel tirsdag aften.
B-9!
I-29!
Doris var ikke voldsomt religiøs.
Jeg tvivler på, hun troede på det evige liv.
Hun mente, vi fik vores løn her på jorden, -
- og at bingo var topmålet heraf.
Hold øje med din plade, skat.
Jeg var ikke vild med spillet, men det var en glæde for hende.
- Og omgivelserne var behagelige. - Jeg har bingo.
Bingo!
Doris' chef, Big Dave Brewster, -
- var gift med Ann Nirdlinger, arvingen til varehuset.
I aften skulle de komme til middag. Som Doris sagde, -
- skulle vi være selskabelige.
Jeg bryder mig ikke om at være selskabelig.
- Hvordan går det, Ed? - Fint. Skal jeg tage din frakke, Ann?
Japserne havde os trængt op i en krog i seks uger.
Jeg troede, vi havde det slemt, men vi havde forsyninger.
Japserne åd insekter, larver og tidsler.
En dag flygter vi fra øen, -
- og så finder vi Arnie Bragg, der havde været forsvundet.
Japserne havde sgu ædt stodderen.
Undskyld mit sprog.
Han var en mager, bumset knægt. Jeg havde aldrig gjort det.
Hvad er det, jeg siger, skat?
Hvad siger jeg, når jeg ikke kan lide maden?
"Skal vi nu have Arnie Bragg igen?"
"Arnie Bragg igen?"
- Har du været i hæren, Ed? - Nej, Dave.
Ed blev kasseret på grund af sin lave svang.
Det er sgu surt.
Doris kunne godt lide alt det der machoævl.
Jeg havde på fornemmelsen, at hun og Big Dave var mere end bare kolleger.
Indikationerne var ikke til at tage fejl af.
Men jeg himlede ikke op over det. Det er et frit land.
Bevogter du verandaen, Ed?
Det er en dejlig kone, du har.
Hun er en knag.
- Hvordan går det med forretningen? - Det kunne ikke gå bedre.
Detailhandlen blomstrer lige nu.
Vi åbner en ny butik på Garson Street. "Big Dave's Annex." Kun ekvipering.
Fritidstøj, nattøj, dameundertøj og korsettering. Den slags, du ved.
Jeg overvejer at gøre Doris til bestyrer.
Når butikken åbner, må du komme ind og få et nyt jakkesæt.
Men du har jo kittel på hele dagen.
Hvor får I dem egentlig fra?
En specialbutik i Sacramento.
Man skal binde sine egne fluer.
Hvis man er seriøs, binder man sine egne fluer.
Jeg ved, det er et pillearbejde.
Folk siger: "Fluer kan man købe i en butik."
Men det er en kunst. Det handler ikke kun om produktet.
Og fiskene er ikke nær så dumme, som man skulle tro.
Gå du bare ind i en butik og sig hvor og efter hvad, du skal fiske.
Så kunne du sgu lige så godt bede manden sælge dig fisken.
Manden fatter ingenting, lige meget hvad man siger. Sælg ham dog den fisk.
Hvem skal have æren?
Vi lukker nu.
Her går det godt. Gid jeg havde råd til at takke nej til arbejde.
Hvad er problemet? Åbningstiderne står på døren.
Godt for dig. Lad folk rende og hoppe.
Jeg skal nok tage ham. Værsgo at sidde ned.
- Er du sikker, Eddie? - Ja, smut du bare.
Du kan rende mig, makker.
De iltre sydeuropæere.
Ikke så hurtig, min ven.
Flot, ikke? Narrer selv eksperterne.
100% menneskehår. Håndlavet af Jacques of San Francisco.
Jeg vil nødigt afsløre, hvad jeg har betalt for den.
Det er en pæn måtte. Jeg har købt den på afbetaling.
Mange går rundt med issen bar. De påstår, damerne kan lide det.
Men jeg synes ikke, det ser velsoigneret ud.
Og at være velsoigneret er det vigtigste i forretningslivet.
Næst efter personlighed, naturligvis.
Creighton Tolliver. Rart at møde dig.
Ed Crane.
Hvad fører dig til Santa Rosa?
En forrykt ide, min ven.
Har du hørt om risikovillig kapital? Spekulationsinvesteringer.
Men det behøver ikke være risikabelt. Jeg troede, jeg havde en investor her.
Jeg tager hertil, og så siger den knoldesparker, -
- at situationen har ændret sig.
Alle hans penge er afsat til hans egne projekter.
Tak, siger jeg bare.
Det er den største mulighed siden Henry Ford.
- Men ingen vil med på vognen. - Javel ja.
Det kaldes "kemisk rens."
Du hørte rigtigt. Vask uden vand.
Ingen sæbe, ingen tumbling, intet slid på tøjet.
Det gøres med kemikalier.
Og det bedste er, at tøjet ikke kryber.
Kemisk rens, ja.
Jeg mangler bare 10.000 dollars til at åbne en butik.
Derefter vil jeg bruge indtjeningen til at åbne flere, -
- indtil jeg har en hel kæde.
Sammen med en kompagnon.
Renlighed, min ven.
Det er der penge og fremtid i. Mulighed for at udvide.
Det er søreme pænt.
Lad os se med toupeen på.
Kemisk rens?
Var det tåbeligt at overveje det?
Var han en fupmager, eller var det her en virkelig mulighed?
Mit instinkt fortalte mig, at det var en tosset ide.
Men måske var det mit instinkt, der holdt mig fanget i barbersalonen -
- og gjorde mig angst for at gå min vej.
Skat?
Gider du barbere mine ben?
Hvis nu jeg kunne skaffe pengene?
Det var rent, uden vand.
Kemikalier.
Giv mig et hiv.
Elsker dig.
Kom ind.
Vi ses i morgen.
Jeg troede, du var hotelkarlen. Kan jeg hjælpe dig?
Jeg er Ed.
Ed Crane.
Jeg klippede dig i dag. Jeg er barberen.
Barberen, ja. Jeg kunne ikke kende dig uden kitlen.
Har jeg glemt noget i salonen?
Nej, slet ikke. Jeg er interesseret i din investeringsmulighed.
- Har du pengene? - Jeg kan skaffe dem.
Kom ind, kom ind.
- Sæt dig ned. Kaffe? - Nej.
Gør dig det behageligt.
Sig mig ...
Ud over at bidrage med pengene, hvad forventer du så, en kompagnon ...
Skal gøre? Ikke en skid.
Du skal naturligvis holde øje med din investering, -
- men jeg søger en usynlig kompagnon.
Jeg har gjort forarbejdet og kontaktet forhandlerne.
Kom og gå, som du vil.
Jeg vil have dine penge, ikke din tilstedeværelse.
- Hvordan deler vi? - Fifty-fifty, lige over.
Du og jeg, finanser og ekspertise.
- Du har altså pengene? - Jeg kan skaffe dem på en uge.
Barberen ...
Jeg troede, turen var forgæves.
Det viser bare, at når én dør lukkes, åbnes der en ny.
Skål for dig.
- Lagde du an på mig? - Måske.
Nu går du over stregen.
- Fint med mig. - Langt over stregen.
Det er ren forretning.
Jeg ved besked om dig og Doris Crane.
Hvis du ikke samarbejder, får Ed Crane og din kone det at vide.
Skaf 10.000 dollars, og afvent instrukser.
Jeg sendte det til Dave dagen efter, og så ventede jeg ellers.
Frank?
Hår ...
Funderer du nogensinde over det?
Hvad mener du?
Det ved jeg ikke.
Hvordan det kan blive ved?
Det bliver bare ved med at gro.
- Det er heldigt for os, hvad? - Nej, jeg mener ...
Det bliver ved med at gro.
Det er en del af os.
Og vi klipper det bare af og smider det væk.
Hold nu op, du gør drengen bange.
Så er du færdig.
Jeg smider det her hår ud i rendestenen.
Jeg vil blande det med almindeligt skidt.
Hvad fanden snakker du om?
Det ved jeg ikke. Glem det.
Ed, lyn mig op.
- Hvor skal du hen? - Mig? Det er os.
Festen hos Nirdlinger's. Julefrokosten.
Gør dig nu klar. Det er vigtigt.
Smut du bare. Jeg er ikke meget for fester.
Vær nu ikke muggen. Lyn mig op.
Arbejder du i dametøj?
Har jeg ikke set dig i dametøjsafdelingen?
Jeg arbejder her ikke, det gør min kone.
Sikke en rytme.
Se lige forlygterne på hende i angoraen.
- Må jeg tale med dig? - Gerne.
Kom indenfor.
Sæt dig ned.
Snuppede den fra en japser i Ny Guinea.
Du vil sikkert gerne vide, hvad Doris var så vred over.
Havanaer.
Mit private forråd.
Romeo & Julietta.
Ed, jeg ...
Hvad er der, Dave?
Ed, jeg har været svag.
Du brænder dig.
Tak.
Åh herregud ...
Jeg har haft en affære med en gift kvinde.
Ikke nogen, du kender.
Og nu får jeg løn som forskyldt.
Jeg har fået et brev.
Afpresning, du ved. Host op, eller alle får det at vide.
Du ved sikkert, hvad det ville betyde for mig.
- Det ville nok være ret pinligt. - Pinligt?
Ann ville smide mig på porten.
Det er hendes varehus.
Jeg gør bare, som ejeren befaler.
Damens mand ville få det at vide.
- Hvor meget forlanger de? - 10.000 dollars.
Jeg ved ikke, hvad jeg kan gøre.
Selvom -
- jeg ved, hvem svinet er.
Hvem ved du, hvem er?
Hvem det er, der presser penge af mig.
Det er en forretningsmand fra Sacramento. En forpulet svans.
Han forsøgte at få mig med på en vanvittig ide.
Jeg lod ham tale ud, og bad ham skrubbe af.
Og allerede næste dag modtager jeg brevet, -
- hvori der forlanges det samme beløb, han bad mig om: 10.000 dollars.
Hvordan vidste han besked?
Han bor på det samme hotel, som jeg tog på -
- med den pågældende dame. Han må have set os.
Åh gud ...
Jeg aner ikke, hvad jeg skal stille op.
Jeg aner ikke, hvad jeg skal stille op ...
Hvorfor ikke bare betale ham?
De penge skal bruges til Annex. Det er min butik.
I guder ...
Det var det, jeg talte med Doris om.
Hvordan vi kan skaffe penge, uden at Ann opdager det.
Doris blev meget vred over det.
Det er underslæb, Ed. Jeg begår underslæb mod min egen kone.
Undskyld ...
Undskyld.
Det gør ikke noget.
På en måde havde jeg ondt af Big Dave.
Jeg vidste, at 10.000 ville svide i hans pung.
Men Doris bedrog mig, og det sved også et eller andet sted.
Det var smukt.
Har du selv fundet på det?
Nej, det har Ludwig van Beethoven skrevet.
- Det var virkelig flot. - Han skrev smukke klaversonater.
Det var virkelig flot.
- Jeg hedder Ed Crane. - Jeg kender Dem godt.
Min far tog mig med, når han skulle klippes. Walter Abundas.
Walter, ja.
Jeg hedder Rachel Abundas, men alle kalder mig Birdy.
- Jeg kan desværre ikke huske dig. - Det gør ikke noget.
De kan ikke forventes at huske hver eneste splejsede lille pige.
Kan du ikke lide den musik, de spiller?
Ikke rigtigt. Jeg lytter ikke så meget til musik.
Ed ...
Den kraftidiot.
- Hvem? - Dave.
Hvorfor?
Pengeproblemer. Han overvejer at opgive Annex.
Og hvad så?
Så kommer jeg ikke til at være bestyrer.
Den kraftidiot.
Men Big Dave gjorde det.
I et brev forklarede jeg ham, hvor han skulle lægge pengene.
Og det gjorde han. Han hostede op.
Smukt. Goddag. Kom ind. Jeg har ordnet det hele.
- Har du en check? - Kontanter.
Kontanter?
Normalt ordnes den slags med en pengeoverførsel, -
- men kontanter går fint an. Det kan vel komme ud på ét.
Penge er penge.
Av, min arm.
Jeg har papirerne klar. De definerer vores aftale.
Fortjenesten deles fifty-fifty.
Jeg bidrager med ekspertisen, du bidrager med pengene.
Du får lige en kvittering for pengene.
Det er meget enkelt, men du vil måske vise det til en advokat?
- Nej, det gør ikke noget. - Op i røven med dem.
Man betaler dem for at gøre det indviklet og for at vikle det ud igen.
Lige et øjeblik, så skal du få en kvittering.
Av, min arm.
Forresten har jeg tænkt på -
- at kalde stedet "Tolliver's" efter mig selv.
Jeg regnede ikke med, du var interesseret i ...
- Det er fint. - Godt, godt ...
Lige et øjeblik ... Sådan.
Fuldstændig som aftalt.
Her er den så, udfærdiget med alle juridiske detaljer.
Creighton ...
Du skal ikke tage røven på mig.
Tage røven på dig?
Vis den til en advokat. Jeg insisterer!
Vi taler om kemisk rens. Der er ikke noget fordækt her.
Jeg har været iværksætter i tretten år.
- Og jeg har aldrig ... - Det er i orden.
Vil du have dine penge tilbage?
Er du klar over, hvem du taler til? Ved du, hvem jeg er?
Det er i orden.
Det er altså fint nok med "Tolliver's?"
Næste dag var lørdag. Vi skulle til reception hos Doris' kusine, -
- der lige var blevet gift med en italiensk vinavler.
Hverken Doris eller jeg gad, -
- men som Doris sagde, var vi forpligtet til det.
Jeg hader spaghettiædere.
- Er det måske så underligt? - Jeg sagde ikke et ord.
Du er ikke vokset op blandt dem.
Familie ...
Onkel Ed!
Onkel Frankie rider på Garibaldi!
Så var det, hun begyndte at drikke.
Doris! Har du det godt?
Ja. Hvordan går det, Constanza?
Tja, man har jo sit gode helbred.
Og hvordan har du det ... ?
Ed.
Han er barber, ikke?
Det er en god profession. Hvorfor har I ikke fået nogen børn?
Hør nu, jeg har lige spist frokost.
Jeg kan ikke få en bid mere ned.
Anthony, er det dig?
Er I klar, børn?
Tillykke, Gina. Det er fandeme vidunderligt.
Livet er så skide vidunderligt, man tror, det er løgn.
Det er kraftedeme en dans på roser.
Tillykke med de skide roser.
Slip mig, for fanden.
Jeg vil aldrig mere spise blåbærtærte.
Jeg vil aldrig mere høre det ord.
Du må ikke sige det ord, Ed.
Du må ikke sige ordet.
Jeg mødte Doris på en dobbeltdate sammen med en af mine venner, -
- der var kæreste med en af hendes kolleger.
Vi gik i biografen. Doris havde en lommelærke.
Hun kunne virkelig tage fra.
Hun sagde, hun godt kunne lide, jeg ikke talte så meget.
Få uger senere foreslog hun, at vi skulle gifte os.
Det er Big Dave. Jeg må tale med dig.
Lige nu?
Ja, det er vigtigt.
- Men det... - Jeg be'r dig, Ed.
Hjemme hos dig?
Jeg er i butikken. Du kan selv lukke dig ind.
Dave?
Jeg er ruineret.
De penge har ruineret mig.
Ikke noget Annex. Det hele er gået i vasken.
Du har altså betalt ham?
Hvad er du for et menneske?
Jeg kunne forstå, hvis du kom -
- og gav mig en blodtud.
Det har jeg fortjent. Jeg er ikke stolt af det, jeg har gjort.
Men dig ...
Ja, jeg har betalt.
Som du udmærket ved.
Men så fik jeg fat i svansen.
Du har ikke noget at sige? Du kender jo også historien.
Det gjorde jeg ikke.
Jeg måtte tæve den ud af svansen.
Jeg er helt på røven.
Få uger senere foreslog hun, at vi skulle gifte os.
Jeg sagde: "Vil du ikke lære mig at kende først?"
Hun sagde: "Bliver det da bedre?"
Hun så på mig, som var jeg idiot, men det generede mig ikke.
Og hun havde ret.
Vi kendte hinanden ligeså godt dengang, som vi gør nu.
Godt nok, i hvert fald.
Du fredsens, hvor har jeg hovedpine.
- Hvordan har du det, Ed? - Okay.
- Har du ikke hovedpine? - Nej.
Jeg har hovedpine som en hel borgerkrig.
Pumpede du den? Det må du ikke, så drukner den.
Man skal pumpe den. Hvis man bare holder den nede, så drukner den.
Er du tosset? Pumpede du den?
Man kan ikke bare holde den nede.
- Du skal bare dreje nøglen om. - Ikke når det er koldt.
- Så brug chokeren. - Og pump den.
Hvor mange gange?
Ed Crane?
Det er mig.
- Kom med udenfor. - Så gerne.
Jeg er kriminalbetjent Persky, det her er Krebs.
Skal vi komme af sted?
Nej.
Cigaret?
Pete har noget at fortælle dig.
Hør her, du ...
Det er hårdt, men ...
Din kone er blevet arresteret.
Det er det, vi er kommet for at fortælle dig.
Det var os, der fik tjansen.
Min kone?
Hun sidder i fængsel nu.
- Mistænkt for drab. - Underslæb og drab.
Det var en fyr ved navn David Brewster, hun ...
Der er ham, der er offeret.
- Jeg forstår det ikke. - Det er ham, der er død.
Ja, det er hårdt.
Besøgstiden slutter klokken fem.
Det er for sent i dag, men du kan besøge hende i morgen.
Det gør os ondt.
Nogen skulle jo fortælle dig det.
Lortetjans.
- Hej, Walter. - Hej, Ed.
Tak, fordi jeg måtte komme forbi.
Det var så lidt. En drink?
Nej, tak.
- Trænger du ikke til en? - Jeg klarer mig.
Puha ...
Du gode gud ...
Hvad skal jeg ... ?
Det er for stor en mundfuld for mig.
Jeg gør mig i testamenter, ejendomshandel, skøder.
Jeg ville intet kunne stille op i sådan en sag.
Undskyld.
Jeg har lige spist aftensmad.
Doris er bedre tjent med den beskikkede forsvarer.
- Er han god? - Bert er udmærket.
Han er god nok.
Jeg vil ikke stikke dig blår i øjnene.
Ingen her har erfaring med den slags sager.
Jeg hører, anklageren er fra Sacramento.
Det er en grov forbrydelse. De tager det alvorligt.
Vil du have mere kaffe, far? Hej, mr. Crane.
Hej, Rachel.
Det gør mig ondt.
Tak.
- Kaffe, Ed? - Nej, tak.
- Ellers tak, skat. - Okay.
Det var hyggeligt at se Dem igen, mr. Crane.
Hun er en god pige.
Hvad synes du så?
Lloyd Garroway i San Francisco. Retskaffenheden selv.
Ingen har nogensinde kunnet sætte en finger på Lloyd Garroway.
Han er konservativ.
Det vil en jury her måske nok synes om.
Retskaffenheden selv.
- Er han den bedste ... ? - Nej.
Hvis prisen er ligegyldig, vil alle sige, den bedste er -
- Freddy Riedenschneider fra ...
... Sacramento.
Jeg ved jo ikke, hvor mange penge du har.
- Men han er ... - Den bedste.
Riedenschneider.
Ingen tvivl om det.
Jeg har din makeup med.
Og dine briller.
Hvad er der sket med dig?
Jeg aner ikke, hvad der foregår.
Jeg ved ikke, hvad der skete med Dave.
Jeg ved noget af det. Uregelmæssigheder i regnskaberne.
- Kunne jeg forklare det? - Du behøver ikke forklare noget.
Jeg var med til at fifle med regnskaberne.
Skal jeg ...
Skal jeg fortælle dig, hvorfor jeg ændrede regnskaberne?
Du behøver ikke fortælle mig noget.
Nej, nej, nej!
I guder!
Mine regnskaber var engang perfekte. Hele butikken stod bogført deri.
Jeg vidste, vi ville komme til at bøde for det.
Jeg er ligeglad med, hvad det koster. Det er nu, vi må stå sammen.
- Det er meget gavmildt af dig, Frank. - Op i røven med det, Eddie.
Det er nu, vi må stå sammen. Vi er en familie.
De er mennesker af kød og blod.
Husk det.
Almindelige mennesker.
De er nødt til at se vigtige ud, så folk vil overlade dem deres penge.
Det er derfor, de har så stor en vestibule.
Men de tager bukser på ét ben ad gangen som alle os andre.
De går også på toilettet, selvom man næppe tror det.
Og de har sikkerhed i barbersalonen. Den er bundsolid, barbersalonen.
Mr. Raffo.
- Ja? - Vær venlig at komme med mig.
- Gerne. Må Ed komme med? - Mr. ... ?
Crane. Ed Crane.
Har De også en andel i ejendommen?
Han er barber. Andenbarber.
Ikke medejer?
Nej, han er min svoger.
Det er bedst, han venter her.
Barbersalonen.
Doris' og Franks far knoklede i tredive år for at betale den.
Nu blev den overdraget til banken, som overdrog penge til Frank, -
- som overdrog dem til Freddy Riedenschneider.
Han kom til byen to dage efter. Jeg mødte ham på DaVinci's.
Tre æg pocheret i to minutter.
Plankebøf, pandekager, kartofler, tomatjuice og skoldhed kaffe.
- Har I prairie oysters? - Nej.
Så lad mig få en frugtcocktail, mens jeg venter.
- Er du Crane? - Ja.
Barberen? Jeg er Freddy Riedenschneider.
- Sulten? - Egentlig ikke.
Jeg har ladet mig fortælle, at maden skulle være udmærket her.
Jeg vil nødigt spilde din tid, så jeg spiser, mens vi taler.
Mens jeg er her, bor jeg på Hotel Metropole.
Turandotsuiten. De opkalder suiterne efter operaer.
Værelset er okay. Jeg har reserveret det på ubestemt tid.
Så ud over mit honorar skal du betale hotel, leveomkostninger, sekretær.
Privatdetektiv og psykiater, hvis det bliver aktuelt.
Appelsag taler vi om til den tid. Men først, har hun tilstået?
Nej, hun er uskyldig.
Godt, det er en hjælp. At hun ikke har tilstået.
Tilståelser kan gennemhulles, men nu behøver vi ikke tænke på det.
Jeg skal tale med hende i morgen. Du bør også være der.
Én ting mere: Du holder mund. Jeg fortæller dig, hvad du skal sige.
Du skal ikke sige noget unødigt. Alt er unødigt.
Jeg fører ordet. Du holder mund. Du er barber. Du ved ingenting.
Har du spørgsmål, så ring. Turandotsuiten.
Er jeg der ikke, så læg en besked. Vil du ikke have noget?
Nej? Fint nok. Du er okay.
Du er okay, hun er okay.
Du glemmer pandekagerne.
Alle andre folk...
... gik og passede deres.
Det var, som om jeg kendte en hemmelighed.
En større hemmelighed end hvad der var sket med Big Dave.
Noget ingen af dem vidste.
Som om jeg var sluppet ud, og de stadig var fanget dernede.
Ann.
Goddag, Ed.
Vil du indenfor, Ann?
Nej, det er sent.
Det gør mig ondt for dig.
Men du ved vel, at Doris ikke var indblandet.
På ingen måde.
Det ved jeg.
Du skal ikke være nervøs, Ed.
Jeg vil fortælle dig noget, og du bør fortælle det til Doris.
Du ved, Big Dave elskede at tage på telttur i naturen.
Vi var på telttur sidste sommer i Eugene, Oregon.
Udenfor Eugene.
Om natten så vi begge to lys.
Vi fortalte det aldrig videre -
- undtagen i vores rapport til myndighederne.
Der var et rumskib.
Jeg så rumvæsnerne. De førte Big Dave om bord på skibet.
Han fortalte aldrig nogen, hvad de gjorde ved ham.
Jeg kan ikke gentage det, men denne sag stikker dybt.
Og myndighederne er indblandet. Det var ikke din kone. Folk er bange.
Visse folk ville anse denne viden for en trussel.
De forsøger at begrænse den.
Ann, vil du indenfor og sidde ned?
Måske have en drink?
Nogle gange kan viden være en forbandelse.
Efter den episode blev alt anderledes.
Big Dave ...
... rørte mig aldrig siden.
Doris skal ikke være bange. Jeg ved, det ikke var hende.
Måske vil det her endelig bringe det frem i lyset.
Måske vil alt komme frem i lyset.
- Det er noget lort. - Det er sandt.
Jeg er ligeglad, det er noget lort.
Han blev afpresset, men du ved ikke af hvem.
Han havde en affære, men du ved ikke med hvem.
Kendte andre til det? Det ved du ikke.
Jeg kendte til det. Big Dave fortalte mig om det -
- og om den risiko, han tog ved at tage pengene.
Strålende, din mand bakker dig op.
Giv mig noget at arbejde med. Jeg er god, men jeg kan ikke trylle.
Jeg kan ikke hive et plausibelt forsvar ud af den blå luft.
Se på, hvad anklagerne har.
De har firmaets regnskaber, som du har fiflet med. Et motiv.
De har et gerningssted, du havde adgang til. En mulighed.
De har kniven, han blev dræbt med. Et kvindevåben.
- Det var Big Daves. - Ikke afbryde. Et middel.
De har en hæderlig forretningsmand som offer, og så har de dig.
En misfornøjet papirnusser, -
- der på den pågældende dag var hønefuld, -
- og hvis alibi er at have sovet rusen ud derhjemme, alene.
- Jeg var der sammen med hende. - Som jeg sagde:
Det er noget lort.
Det var mig, der myrdede ham.
Okay, du myrdede ham.
Vi glemmer det med afpresningen. Du myrdede ham. Hvorfor?
Han og Doris havde en affære.
Hvor vidste du det fra?
Jeg vidste det bare.
Den slags ved en ægtemand.
Hvem vidste det ellers ud over din kone?
Det ved jeg ikke.
Ikke nogen, tror jeg.
- Hvordan slap du ind i butikken? - Jeg tog Doris' nøgler.
Kan nogen have set dig? På vej dertil eller derfra?
Det tror jeg ikke.
Er der overhovedet nogen, der kan understøtte din historie?
I kan ikke hjælpe hinanden på den måde.
Lad os nu være realistiske. Vi må se på vores muligheder.
Jeg kan ikke se nogen.
Jeg kan ikke præsentere historie A, jeg kan ikke præsentere historie B.
Jeg kunne hævde, du er sindssyg, men du ser for fattet ud.
Jeg kunne erklære dig skyldig for at undgå dødsstraf, -
- men så får du livstid, og du har ikke hyret mig til -
- at trøste dig ved domsafsigelsen. Det kunne Lloyd Garroway have klaret.
Vi giver ikke op. Du hyrede mig ikke til at smide håndklædet i ringen.
Der skal procederes, ikke kapituleres.
Ingen muligheder. Så må vi tænke.
Vi går tilbage til afpresning. Det er spændende, åbent.
Og han fremstår som skurken. Vi finder noget fordækt fra hans fortid.
Han beder dig om hjælp, men han bliver hjemsøgt af fortiden.
Glem det med den jaloux ægtemand. Vi holder os til afpresning.
Jeg lader høre fra mig. Luk mig ud!
Der var én person, der kunne bekræfte Doris' historie.
Dele af den ihvertfald. Renserisvansen.
Men han var løbet fra sin hotelregning.
Han var heller ikke på den adresse, han havde givet mig.
Der skyldte han to måneders leje. Hvordan kunne jeg have været så dum?
10.000 dollars for et stykke papir.
Og nu var han forsvundet som et spøgelse.
Ud i den blå luft som japserne ved Nagasaki.
Pistvæk.
Alt var væk.
Pengene var væk, Big Dave var væk, Doris var på vej væk.
Hvordan kunne jeg have været så dum?
Før eller senere trænger alle til at blive klippet.
Vi arbejdede for banken nu, så vi klippede videre.
Forsøgte at holde hovedet oven vande og betale afdragene.
Dag efter dag.
Folk tror, at en mistænkt straks bliver hevet ind og slæbt i retten.
Men så hurtigt går det ikke.
Retfærdighedens maskineri er trægt.
Først er der anklagen, derefter tiltalen.
Så skal der behandles begæringer om frifindelse, udsættelse-
- og ændring af dit og dat.
Juryen indkaldes, og det medførerflere begæringer.
Der fastsættes en dato, som siden hen ændres-
- og ofte ændres igen.
Og alt imens klippede vi hår.
I mellemtiden sov Freddy Riedenschneider på Metropole.
Og proppede sig på DaVinci's.
Han hyrede en privatdetektiv, der skulle snuse i Big Daves fortid.
Jeg begyndte at komme hyppigt hos familien Abundas.
Det blev en vane at komme der næsten hver aften.
Jeg var der, selv når Walter ikke var hjemme.
Han var slægtsforsker.
Han havde sporet sin familie syv generationer tilbage.
Sin afdøde hustrus otte.
Det virkede som en tosset hobby, men det er alle hobbyer måske.
Måske fandt Walter noget i de gamle domhuse, -
-hospitalsjournaler, -
- byarkiver, tingbøger og registre.
Noget lig det, jeg fandt, når jeg lyttede til Birdy spille.
Et helle.
En fred.
Der er en mand i Tyskland.
Fritz et eller andet.
Eller var det Werner?
Han har en teori.
Hvis man vil undersøge noget videnskabeligt ...
Hvordan planeterne drejer om solen, hvad solpletter er for noget.
Hvorfor der kommer vand ud af hanen.
Så er man nødt til at se på det.
Men nogle gange, når man ser på det, -
- ændres det, ved at man ser på det.
Du kan ikke vide, hvad der virkelig skete, -
- eller hvad der ville være sket, hvis du havde holdt snuden væk.
Det, der sker, er ikke definitivt. Når man ser på noget, -
- ændres det.
Det kaldes usikkerhedsprincippet.
Det lyder åndssvagt, men Einstein mener, han har ret.
Videnskab.
Opfattelse.
Virkelighed.
Tvivl.
Rimelig tvivl.
Jo mere man ser efter, -
- jo mindre ved man.
Det er et stadfæstet faktum.
På en måde er det det eneste faktum, der eksisterer.
Prøjseren har sågar nedfældet det som en formel.
Burns?
David Allen Brewster. Født i Brooklyn, 1911.
Går i kommuneskole. Ét år på universitetet. Dropper ud.
1931: Sælger i stormagasinet Barnhoff's i Cincinnati.
1933: Møder Ann Nirdlinger. De gifter sig samme år.
1935: Arresteres for overfald. Offeret har brækket næsen og ribben.
1936: Endnu et håndgemæng i en bar.
Han var i et par slagsmål. Fortæl om hans militærtid.
Indkaldes 15. marts 1942.
Gør tjeneste på et kontor i flådehavnen i San Diego.
Ét slagsmål, standset af MP'ere.
Fratræder 8. maj 1945. Siden da har han været uplettet.
Tak, Burns. Skrid med dig.
Og hvad så?
Det her kan redde din kone fra dødsgangen.
Jeg er ikke med.
Så vidt jeg kan forstå, -
- bildte manden alle ind, at han var krigshelt.
Han befriede praktisk talt Stillehavet ene mand -
- med kniv i den ene hånd, pistol i den anden -
- og en japsers indvolde mellem tænderne.
Og nu viser det sig, at han bare sad på sin flade i havnen i San Diego.
Grundlag for afpresning.
Den brave guttermand, der var ved at åbne sin egen virksomhed, -
- har løjet for hele byen i de sidste fire år.
Sikkert også for halvdelen af juryen.
Men så indhentede det ham. Nogen kendte hans hemmelighed, -
- som din kone siger.
De ringede og forlangte penge.
Sagde Big Dave noget om, at han havde hørt fra en gammel ven?
Sagde han, det var en fra hans tid i hæren?
Det ved jeg ikke. Jeg var der ikke.
Det må du fortælle os.
Måske nævnte han et navn, måske ikke. Jeg lægger ikke ord i munden på dig.
Pointen er, at denne løgnagtige, kyniske manipulator -
- beder dig hjælpe ham ud af kniben. Dumme svin.
- Hvem har så ... ? - Hvem?
Hvem? Det ved jeg da ikke.
Men pointen er, -
- at hvis anklageren havde brugt bare en smule af sin tid -
- på at gå hundehovedets fortid flygtigt efter i sømmene, -
- så ville vi måske vide det. Men vi ved det ikke.
Vi ved ikke, hvad der skete.
For jo mere man ser efter, jo mindre ved man.
Men heldigvis for os behøver vi ikke vide det.
Vi skal bare vise, at de sgu heller ikke ved det.
På grund af Fritz eller Werner eller hvad han nu hedder.
Freddy Riedenschneider ser lys for enden af tunnellen.
Vi kan vinde den her sag, men lad os nu ikke blive kæphøje.
Big Dave ...
Sikke et fjols.
Måske kunne Riedenschneider vinde. Måske ville det lykkes.
Og jeg tænkte...
Jeg håbede, -
- at der også var en lykkelig slutning for mig.
Han var døv, da han skrev det her.
Hvem?
Beethoven.
Han skrev det, men han hørte det aldrig.
Han må have hørt det inde i hovedet.
Pigen havde talent, det var tydeligt for enhver.
Og hun var ikke nogen døgnflue. Hun var en pæn, anstændig pige.
Skulle hun gøre karriere, måtte hun have en voksen til at passe på sig.
En slags manager.
Hun skulle gennemgå kontrakter, på turne, spille i radioen.
Det kunne jeg hjælpe hende med uden at kræve en formue for det.
Bare nok til at jeg kunne klare mig.
Og jeg kunne være hos hende, så jeg kunne føle mig veltilpas.
Hvorfor skulle det ikke kunne fungere?
Hvorfor ikke?
- Hej, mr. Crane. - Hej, Birdy.
Det var virkelig smukt.
Jeg lavede en fejl i agitatoen, -
- men hvis folk ikke bemærkede det, så gør det ikke noget.
Det er min ven, Tony. Det er mr. Crane.
- Goddag, Tony. - Goddag.
Nå, men ...
Tillykke.
Jeg må hjemad.
Det var hyggeligt at møde Dem.
I lige måde, Tony.
Hvorfor skulle det ikke kunne fungere?
Sådan tænkte jeg i dagene op til retssagen.
Så snart den var overstået, ville jeg starte på en frisk.
Freddy Riedenschneider var meget optimistisk.
Og endelig oprandt så retssagens første dag.
Det store cirkus, som Riedenschneider kaldte det.
Hvor bliver dommeren af?. Hvorfor er der ingen dommer?
Hvor bliver dommeren af?.
Riedenschneider, hvorfor er dommeren her ikke?
Dommeren kommer ind som den sidste. Han kommer, når Doris er her.
Hvor bliver Doris så af?. Skulle det ikke begynde klokken ti?
- Hvor bliver Doris af?. - Hun er sent på den.
Sent på den? Hvordan det?
Hun sidder i fængsel. Vi sidder ikke i fængsel, -
- men vi kommer ikke for sent. Vi er her til tiden.
Hvordan kan Doris være sent på den? Kunne de ikke have vækket hende?
- Alle bedes rejse sig. - Nej.
D'herrer advokater.
Hvad foregår der?
Jeg troede, der skulle procederes. Retsbetjent og alt det der.
Er det den normale fremgangsmåde?
Anklagemyndigheden mod Doris Crane, sag nr. 87249, -
- er hermed hævet i henhold til straffelovens paragraf 1385.
Jeg kunne have vundet sagen.
Ærede jurymedlemmer ...
Der bliver ikke brug for Dem. De er fritaget for tjeneste.
Hun havde hængt sig.
Jeg havde givet hende en kjole at tage på. Hun havde brugt bæltet.
Jeg troede, hun havde regnet ud hvilken rolle, jeg havde spillet, -
- og at hun ikke kunne holde det ud.
Men det var ikke derfor, skulle jeg senere finde ud af.
Lige nu virkede alt håbløst.
Freddy Riedenschneider tog tilbage til Sacramento -
- efter den største skuffelse i sin karriere.
Frankie gik i stykker. Jeg tror, han slog sig på flasken.
Han holdt op med at komme på arbejde.
Det var nu op til mig at se til, at banken ikke overtog salonen.
Nu var jeg førstebarber.
Jeg ansatte en ny fyr som andenbarber.
Jeg valgte den, der plaprede mindst under jobsamtalen.
Men han må have været spagfærdig, fordi han var nervøs.
Han ævlede løs fra tidlig morgen til lukketid.
Han talte garanteret også med sig selv på vejen hjem.
Når jeg gik hjem, var det, som om folk undgik at se på mig.
Som om jeg var spedalsk.
Ingen ville tale om det med Doris.
Det var, som om jeg var et spøgelse.
Og når jeg kom hjem...
... føltes huset tomt.
Jeg sad i huset.
Men der var ingen hjemme.
Jeg var et spøgelse.
Jeg så ingen mennesker, og ingen så mig.
Jeg var barberen.
KEMISK RENS ER FREMTIDEN
Jeg betaler og lægger byttepengene i lommen uden at tælle dem, -
- for jeg spiser der jo hver dag.
Længere nede ad gaden opdager jeg, at jeg har fået for lidt tilbage.
Så jeg går tilbage og finder servitricen. Stort postyr.
MYSTERIET I ROSWELL
Hun erindrer intet. Jeg siger: "Kig på menukortet."
Hvis man kommer inden seks, får man en ...
En Early Bird Special.
Crane?
Det er mig.
Mit navn er Diedricksen. Jeg er retsmediciner.
Jeg kommer bare for at sludre.
Lad mig byde dig på en drink.
Whisky.
Bare kaffe.
Vil du ikke have noget stærkere?
Så får du kaffe.
Vi foretager obduktion af alle, der dør, mens de sidder fængslet.
Det vidste du måske ikke. Det er ren rutine.
Vi offentliggør ikke noget, med mindre der er sket en forbrydelse.
Det til trods -
- tror jeg ikke, det er mig forbudt at fortælle dig det her.
Det er mig heller ikke pålagt.
Jeg ved ikke rigtigt.
Men hvis jeg var ægtemanden, ville jeg gerne have det at vide.
Have hvad at vide?
Jeg er her ikke for at gøre dig ...
Tak.
Din kone var gravid.
Første trimester.
Så er det sagt.
Det gør mig ondt.
Jeg håber, jeg har gjort det rette.
Min kone og jeg havde ikke haft seksuelt samkvem i mange år.
Det vedkommer jo ikke mig.
Det gør mig ondt.
Men nu er det sagt.
Held og lykke, Crane.
Doris og jeg havde aldrig talt ret meget sammen.
Det var nu ikke nødvendigvis skidt.
Men det var mærkeligt. Nu havde jeg lyst til at tale.
Nu da alle var væk.
Jeg var alene med hemmeligheder, jeg ikke ønskede at have.
Og jeg havde ingen at fortælle dem til.
Jeg opsøgte en kvinde, der skulle kunne kommunikere med dem, -
- der var "draget hinsides," som hun udtrykte det.
Hun sagde, at ånder ikke taler med hvem som helst-
- i modsætning til de fleste mennesker i dette liv.
Derfor var det nødvendigt med en, der evnede at tale med sjæle.
Giv mig Deres hånd.
Hun fortalte, at min kone havde fundet fred.
At vores sjæle endnu var forbundet, og at hun stadig elskede mig, -
- selvom hun havde gjort ting, hun ikke var stolt af.
Hun læste mig som en åben bog.
Hun var en fupmager. Endnu et gabehoved.
Jeg var ved at blive som Ann Nirdlinger, -
-Big Daves kone.
Jeg måtte vende ryggen til den gamle kone, -
-til slørene, til spøgelserne, -
-til de døde, -
-før jeg gled ind i deres verden.
Ed, hvordan går det?
Det går okay, Walter.
Det gør mig ondt at høre om dit tab. Det er noget forfærdeligt noget.
Birdy er ovenpå. Jeg taler udenbys.
Hej, Birdy.
Hej, mr. Crane.
Vi har ikke set Dem siden ...
Vi har savnet Dem.
Birdy, jeg har tænkt på noget.
Der er meget, der ikke er lykkedes for mig.
Livet har givet mig dårlige kort, eller jeg har spillet dem forkert.
Far kan ikke lide, folk ryger her i huset.
Undskyld.
Jeg ryger af og til, når han er væk, men aldrig når han er hjemme.
- Det er jo også hans hus. - Det siger han også til mig.
Jeg vil bare sige, at du er ung. Et barn, faktisk.
Du har hele livet foran dig.
Men det er ikke for tidligt at åbne muligheder for dig selv, -
- før det hele løber ud i sandet.
Det er rigtigt nok.
Far siger det samme. Jeg slider i det i skolen.
Det er fijong.
Men hvis du ønsker at gå videre med musikken, -
- kommer du ikke meget længere med mrs. Swans undervisning.
Der er en fyr i San Francisco.
Jeg har forhørt mig.
Alle siger, han er den bedste.
Han har undervist folk, der har gjort store karrierer som pianister.
Han hedder Jacques ... Carcanogues.
Jeg udtaler det måske ikke rigtigt. Han er franskmand.
Du har talent, det er tydeligt. Og han er den bedste.
Hvis han ser et talent, -
- tager han vedkommende som elev for et symbolsk beløb.
Jeg kan betale for lektionerne. Det er ikke dyrt.
- Mr. Crane ... - Jeg er nødt til at gøre det.
Jeg kan ikke lade flere chancer gå i vasken. Det forstår du ikke.
Jeg har aldrig rigtig tænkt på at gøre karriere.
Det ved jeg godt, du ikke har.
Gør mig den tjeneste at besøge ham.
Jeg har talt med ham. Jeg fortalte, hvor talentfuld du er.
Han har tid på lørdag.
Han sagde, du måske var en usleben diamant. Det var hans ord.
Jeg ved ikke rigtigt.
Gør mig den tjeneste bare at besøge ham.
- Er De hendes far? - Nej, jeg er en ven af familien.
Jeg er Carcanogues. Du venter her, min ven.
Jeg talte med Dem i telefonen, ikke? Har De en særlig interesse i musik?
En musikelsker.
Jeg er ikke nogen ekspert.
- Hvordan klarede hun sig? - Hun virker som en sød pige.
Hun spiller, monsieur, som en sød pige.
Elendigt.
Sød pige, men hun er elendig.
- Jeg forstår det ikke. - Det er ikke så svært at forstå.
Hendes spil er meget nydeligt.
- Lavede hun nogen fejl? - Fejl? Nej.
Står der es, spiller hun es. Hun rammer altid de rigtige toner.
Jeg er ikke med. Hun er jo kun et barn.
Jeg troede, De lærte børnene ...
Det kan jeg ikke. Jeg kan ikke lære hende at have sjæl.
Se her, monsieur.
At spille klaver -
- handler ikke om fingrene. Vi bruger fingrene.
Men musikken, -
- den kommer fra L'interieur. Indefra.
Musikken begynder her.
Den kommer ud igennem her.
Og måske -
- ender den heroppe.
Som sagt er jeg ikke ekspert ...
Så lyt til mig, for jeg er ekspert.
Denne pige -
- er meget nydelig. Dygtige fingre. Nydelig.
Måske kan hun en dag ...
... blive en fremragende skrivemaskinedame.
- Jeg var elendig, ikke? - Det sagde han ikke.
Nej, men noget i den retning.
Jeg er ikke nogen ekspert, men der må være andre spillelærere, -
- der er mere kvalificerede. Sådan en fupmager.
Det gør ikke noget. Jeg har ikke lyst til at blive pianist.
Hvis jeg skal have en karriere, skal det være som dyrlæge.
- Dyrlæge? - Ja.
Men jeg er glad for Deres interesse.
Det var så lidt.
Jeg ville ønske, jeg havde spillet bedre, -
- for jeg ved, det ville have glædet Dem.
Ved De, hvad De er?
De er entusiast.
Måske.
Jeg sætter virkelig pris på den interesse, De viser mig.
- Birdy ... - Jeg vil bare gerne glæde Dem.
- Birdy ... - Jeg vil gerne gøre det.
Det er helt i orden. Mr. Crane, jeg vil gerne.
Nej, Birdy, lad være!
For himlens skyld, Birdy!
Tiden snegler sig af sted umiddelbart før en ulykke.
Og jeg havde tid til at tænke over visse ting.
Jeg tænkte på noget, en bedemand engang fortalte mig.
At ens hår bliver ved med at gro en tid, efter man er død.
Og så holder det op.
Jeg spekulerede på, hvad der får det til at gro.
Er det som en plante i jorden?
Hvad kommer der op af jorden? Sjælen?
Og hvornår opdager håret, at den er væk?
Goddag.
Jeg bemærkede, at De stadig har grus i Deres indkørsel.
Det skifter De vel med et par års mellemrum, når laget tynder ud.
Hvor bliver det af?. Det er ligesom hveranden sok.
Men De ved godt, hvor det bliver af. Det havner sikkert på Deres plæne.
De kværner det i græsslåmaskinen og fejer det væk fra verandaen.
- Det har aldrig generet mig. - Har De overvejet asfalt?
Folk tror, det kun er til offentlige veje, -
- men vi kan gøre det tilgængeligt for den enkelte forbruger -
- til yderst fornuftige priser. Vil De se specifikationerne?
- Goddag, frue. - Hvad sælger De?
Jeg fortalte Deres mand om asfalt til Deres indkørsel.
Her er brochuren.
Skrid.
I guder ...
- Doris ... - Nej.
Du skal ikke sige noget. Jeg har det fint.
Mr. Crane?
Crane? Mr. Crane?
Er De der?
Er De vågen?
Han er ved at vågne.
De herrer skal tale med Dem.
Er De vågen? Sir?
Han er vågen.
Er du vågen? Er han vågen?
Crane, når du er ved bevidsthed ... Er han ved bevidsthed?
Hans øjne er åbne.
Du er arresteret. Vi flytter dig, så snart vi må.
- Forstår han det? Vi skal sige det. - Er du ved bevidsthed?
- Du skal i fængsel. - Mistænkt for mord.
Birdy ...
- Hvad sagde han? - Birdy ...
Det er pigen. Hun har det fint. Brækket nøgleben.
Hun har brækket kravebenet, Crane. Ellers har hun det fint.
Han forstår altså, han er arresteret for mord?
Big Dave ...
Hvad sagde han?
Sagde han "okay"?
Du er arresteret for mordet på Creighton Tolliver.
Forstår du det? Forstår han det?
Svansen.
En dreng, der dykkede i en sø, havde fundet hans bil.
De bjærgede den -
- og så, han var blevet tævet, som Big Dave sagde.
Tævet ihjel.
I hans mappe lå de papirer, jeg havde underskrevet.
Af dem fremgik det, at jeg havde givet ham 10.000 dollars.
Så faldt brikkerne på plads for den offentlige anklager.
Jeg havde fået Doris til at stjæle pengene.
Det havde svansen opdaget, så jeg myrdede ham for at slette sporene.
Anklagemyndigheden mod Edward Crane.
Jeg var på den.
Jeg fik fat i Freddy Riedenschneider og gav ham huset som sikkerhed.
Normalt arbejdede han ikke for så lidt, -
- men han følte, han skyldte mig noget efter sidste gang.
- Hvad erklærer De Dem? - Ikke skyldig, høje dommer.
Jeg ville fortælle ham alt, men han stoppede mig.
Sandheden gav ham hovedpine, -
- og han kunne ikke bruge den uden at få mig dømt for mordet på Dave.
Retssagen indledes næste mandag.
Han lovede mig, han nok skulle finde på noget.
De lod mig overvåge, så jeg ikke kunne undslippe retfærdigheden, -
- som de sagde, min kone havde gjort.
Men de fremstillede Doris som en engel. Planen havde været min.
Jeg var en Svengali, der tvang Doris til at begå kriminalitet.
Igen og igen gentog de, at jeg havde udnyttet Doris-
- og brugt hende som syndebuk.
Det gjorde ondt, for noget af det var næsten sandt.
Og så blev det Riedenschneiders tur.
Mine damer og herrer, ærede medlemmer af juryen.
Vi har netop hørt anklageren beskrive en ækel, afskyelig mand.
Det må jeg give ham. Han stak dem meget blår i øjnene.
Han sagde, jeg havde mistet min plads i universet.
At jeg var for almindelig til at være storforbryder.
At der foregik et større spil, myndighederne ikke kendte til.
Og han brugte noget af det, han ikke fik brugt i Doris' sag.
Han sagde, de skulle se godt på mig.
At jo bedre de så efter, jo mindre ville det give mening.
At jeg ikke var nogen morder.
Jeg var jo for pokker barber. Jeg var ligesom dem.
Skyldig i at leve i en verden, der ikke havde plads til mig.
Skyldig i at ville være renserimand.
Men ikke nogen morder.
Dette er barberens dilemma.
Han er det moderne menneske.
Han sagde, jeg var det moderne menneske.
Og at hvis de dømte mig, stak de blot selv halsen i strikken.
Han bad dem se, ikke på fakta, men på meningen med fakta.
Og at fakta var meningsløse.
Det var en ret god tale. Men så brød Frankie ind.
Hvad er du for et menneske?!
Retssagen må gå om, høje dommer!
Og retssagen gik om, -
- men mine midler var udtømt. Jeg havde ikke mere at pantsætte.
Riedenschneider tog hjem, og jeg fik Lloyd Garroway, -
- der overlod mig til rettens nåde.
Høje dommer, vi erklærer os skyldig med formildende omstændigheder.
Det var min eneste chance, sagde han.
Det betød, at jeg aldrig havde haft en chance.
Han troede ikke på det med det moderne menneske-
- eller på det med usikkerheden -
- eller på, at jeg ville blive vist nåde.
Han gik frem efter bogen.
Og ifølge bogen stod jeg til at komme i stolen.
Han fortjener ikke at leve.
Så nu sidder jeg her.
I begyndelsen forstod jeg ikke, hvordan jeg var havnet her.
Jeg kendte jo hele forløbet, som jeg har beskrevet det for jer.
Men jeg kunne ikke se noget mønster.
Jeg er glad for, at dette mandeblad vil høre min historie.
At nedfælde den har hjulpet mig til at hitte rede i det hele.
Jeg får 5 cent pr. ord, så jeg har måske fortalt mere end nødvendigt.
Men nu samles alle de løse ender.
Det er det besynderlige ved at skulle herfra.
At vide hvornår man skal dø.
Og mandebladet ville vide, hvordan det føles.
Det er som at komme ud af en labyrint.
I labyrinten er alting uvist.
Man drejer, hvor man tror, man skal. Man havner i blindgyder.
Det ene afløser det andet.
Men når man får lagt afstand til alle de hjørner og korsveje...
... ser man, at det er dem, der udgør ens liv.
Det er svært at forklare.
Men når man ser det som en helhed, finder man fred.
Mandebladet spurgte også, om jeg angrede.
Jo, jeg beklager den smerte, jeg har forvoldt andre mennesker.
Men jeg fortryder ingenting.
Ikke en eneste ting.
Tidligere fortrød jeg, at jeg bare var barberen.
Jeg ved ikke, hvor jeg skal hen.
Jeg ved ikke, hvad jeg vil finde i det hinsides.
Men jeg er ikke bange.
Måske vil jeg få klarhed over ting, jeg ikke forstår.
Som når en tåge letter.
Måske er Doris der.
Og så kan jeg måske fortælle hende-
- alle de ting, -
- der ikke er ord for i denne verden.